Zap, ti si jebeni moron, a?
Da si sačekao, imam ključeve da otvorimo.
Rasturio sam.
"Rasturio. Rasturio sam." Jel’ si samo za to rođen, da razbijaš stvari?
Pravi si moron, znaš?
Odrastao sam ovde.
Odlično, onda se kladim da znaš gde se ćemo naći stvari.
Onda nećemo gubiti ni sekund, ha? Dobro.
Moram to imati.
Imaćeš, moj anđele.
Da, dobro, bolje požurite, jer idem dole sam.
Nateraću ih da požele da su izabrali drugi posao.
Imaš li?
Ide. Ide. Budi strpljiva!
Coyotte! Hajde,moronu!
Za ime Božje!
Sranje!
Gde je?
Šta je sa vama kreteni jedni? Ugasite svetla.
Vidi, vidi, gomila malih protuva.
Šta trazite sem problema?
Coyotte-ov otac,a? A?
Antoine?
Tata?
Nemoguće da si to ti.
Očajni smo.
Napravićeš rupu u tvom dečaku, tatice, a?
Ubiću te!
Hajde, Zap!
Jeli to sve? Ovde! Ovde! Zovem se Rico! Zovem se Rico!
Zap, tako je!
To radi! To radi! To radi, Zap!
To radi, Zap,a? Nemoj nešto da propustiš,a?
Nastavi da razbijaš sve živo!
Sve, Rico! Razbijam sve živo!
Nema više?
Umukni.
Umukni, rekao sam!
Idemo. Idemo.
Ruke iza leđa.
Raširi noge. Raširi ih!
Ime, puno ime.
Nikita.
Da ti dam savet, srce.
Zaboravi glumu.
Tebi je ovo sigurno smešno, ali za vratom sam ti.
Razumeš?
Razume.
Možda želi da malo predahne.
U redu je. U redu je. Znam ja takve.
Sve je to igra.
Mogu li da zapišem?
Dobra devojka. Sad, piši svoje puno ime, ime i prezime?
Moje ime je Nikita!
Posle pažljivog razmatranja objavljujemo da je optužena kriva za zločin...
protiv zajednice St. Denisa...
za ubistva sa predumišljajem Georgesa Henrija...
Gregoire Anderson i Michel Terlin...
policijskih agenata ubijenih pri obavljanju svojih dužnosti.
Što se tiče olakšavajućih okolnosti...
porota ih nije našla u ovom slučaju.
Prema tome, u skladu sa članom 304 zakona o kriminalnim aktima...
optužena je jednoglasno osuđena na doživotnu robiju.
Ostavlja se mogućnost na uslovnu kaznu tek posle 30 godina.
Sud je zavrsio svoju presudu.
Trideset godina.
Sve cu vas pobiti!
Pustite me pederčine!
Pustite me!
Sve cu vas pobiti!
Izvedite je odavde.
Gospodine, molim vas. Nemate to pravo.
Ali ja bih trebala da idem u zatvor.
Moramo prvo naći Mamu.
Obavestena je.
Ali zar ne bi trebalo da bude sa mnom?
Molim vas pokušajte. Moram videti Mamu.
Možda je cela ova stvar velika greška.
Ona će me pronaći. Videćete.
Morate sačekati dok ne vidim Mamu!
Mama.
Dobro jutro.
Recite mi svoje ime, molim.
To je izuzetno lepo ime.
Odakle potiče?
- Iz stare pesme. - Znate li reči te pesme?
Gospodine, recite mi. Da li je ovo Božji raj?
Ne, ali je moguće.
Zvanično vi ste preminuli u ponedeljak u 6:00.
Zatvorski lekar je potvrdio da ste izvršili samoubistvo...
uzimanjem prevelike doze sedativa.
Bili ste sahranjeni u Maisons-Alfort, aleja sedam, broj 30.
Titi. Ovo je Titi.
Recimo da ja radim za vladu...
i oni su odlučili da ti pruže šansu da ispraviš neke stvari.
Šta to podrazumeva?
Ponovno rođenje.
Bićeš podučavana čitanju, smejanju, razgovoru, hodanju, čak i borbi.
Počećeš sve iz početka.
- Ali zašto? - Da bi služila državi.
A da pretpostavimo da odbijem ponudu?
Aleja sedam, grobno mesto 30 onda.
Imate li nešto protiv da odspavam pre nego što odlučim?
Dajem ti sat vremena.
Šupku!
- Kako da izlađemo odavde - Pravo napred.
- Ko su svi ovi dupeglavci? - Zaposleni.
Neka se niko ne mrda! Sve je u redu!
Jeste đavola! Ništa nije u redu!
Sve je pod kontrolom.
- Otvorite to. - Niko ne izlazi.
Reci im da otvore vrata!
Nece ih otvoriti.
- Razneću ti glavu! - Samo spusti to polako.
Pusti me. Prestani. Ostavi me!
Stanite.
Sada spusti to.
U redu, u redu. Vratite se za svoje stolove.
Uvek ostavljam prvo mesto prazno.
To omogućava da raširiš krila na trenutak.
Da li si se odlučila?
U redu je.
Formulari koje ćeš potpisati.
Misliš da ću ja to moći?
Moći ćeš.
Počećeš prvo sa laganijim programima.
To je kao pisaća mašina. Ima svoje brojeve i slova.
To je miš. Ima mali roler na sebi.
Kada ga pomeriš, pomera se strelica na ekranu.
Dobro. Ako pritisneš dugme, možeš da praviš slike, crteže.
Pokušaj.
Eto vidiš. Lako je. Prebrzo, prebrzo.
To je prebrzo. Sačekaj trenutak.
Sad, postavi strelicu ovde gore, pa nazad u ćošak ovamo.
Nastavi. Dovedi je nazad u ugao baš ovde.
To je dobro. Sada pritisni ovde.
Vrlo dobro.
Ponovo.
Ovo je oružje koje uglavnom koristimo.
Počnimo sa najjednostavnijim oružjem-- Beretta 93R.
devet milimetara, Parabellum, 20 metaka šaržer.
Nikada ne potcenjuj smrtonosno oružje.
Pre nego što ti demonstriram mesto sa kog ćeš pucati...
Želim da budeš upoznata sa ovom životinjom.
Nanišani na deset metara.
Već si pucala?
Nikada u papir.
Osam, devet, deset..
Zadrži sve to fino.
U redu.
- Ustala si. Idemo. - Imam problema sa nogom.
U redu. Ispitaćemo tvoje reflekse.
Jednostavno je.
Zauzmi stav.
Ja ću zauzeti odbrambeni stav...
a ti ćes pokušati da me udariš u lice.
Sledeći.
Sedi dole.
Draga moja, sada nisi Bog zna šta.
Žvakaća guma.
Ali ako tvoji napori budu istrajni...
I ako nam se Bog osmehne...
napravićemo da izgledaš kao ljudsko biće...
korak, umeren, ali nepohodan...
pre nego dobijemo ono što je najvažnije za muškarca--
ženu.
Jeste li zadovoljni?
Recite mi svoju definiciju vrline?
Zvučaće smešno.
Možda, onda ćete se bar više smejati.
Uvek ćete to raditi kada ne možete da odgovorite.
To vas neće učiniti inteligentnijom...
ali će biti prijatnije za one koji vas gledaju.
A kada tako postupate...
takva krhkost daje mojim devojkama prednost.
Osmeh.
Osmeh...
i uskoro ćete osetiti moć osmeha...
kao da ide direktno iz vaše duše.
Hoćemo li popraviti periku?
Zar nije već u redu?
Više bih volela da me nema.
Podstičemo smisao za humor. To već obećava.
- Družiš li se sa nekim? - Da, veoma sam bliska sa svojim mišem.
Hoćemo li na piće do nekog kafića?
Ne još.
Zar se nikada ne odmaramo u ovoj fabrici?
Nikada.
Perika ti stoji kao salivena.
Sledeće nedelje ću napuniti 20 godina.
Možete da mi date slobodan vikend?
Pratite me.
Kako si? Imam program za kojim ćeš odlepiti.
Drago mi je da si ovde.
Za tebe.
Mogu li da otvorim?
Imam miša po imenu Isher i volim Isher-a.
Onda sam našla momka koji je imao lice kao Isher.
Isteži! Tako je. Još Isteži. Dobro je.
Sada napred i nazad.
Privuci levu nogu napred.
Da, za dva meseca biće odlična.
Izabrao si gubitnika.
Ima neverovatan potencijal.
Kakav potencijal?
Do sada, sem izliva besa i prebijanja instruktora...
reci mi za šta je sposobna.
Najbolji uvek dobija više vremena za trening.
Šest,sedam godina ponekad.
Ma daj.
Imaš dve nedelje da pokaže bilo kakav napredak...
ili ce doći kraj za nju.
- Ali ko si ti? - Ne znam.
- Stani. Stani. Ti si-- - Da.
- Zašto si u mom zagrljaju, draga? - Ne znam.
Ali sada je kasno.
Posle svega, možda je to samo san.
Ljubavi moja.
Napravila si popriličan napredak, uglavnom u plesu...
i u slikanju takođe.
Ali na ostalim poljima...
ništa, propast...
nula.
Sačekaj me.
Za rođendan.
Hajde.
Imamo dve nedelje da dokažemo da vrediš, Nikita.
Posle toga, ništa više neću moći da učinim za tebe.
Apsolutno ništa.
Gledaš u moje ruke?
Nekada su bile lepe...
ali je to bilo davno.
Bila si kao ja ranije?
Opusti se i otkrićeš šta ti prija.
Zadovoljstvo da budes žena.
I upamti...
postoje samo dve stvari bez ograničenja.
Ženstvenost...
i potreba da se ona iskoristi.
Ne mogu da verujem. Još nisi spremna?
- Poranila si, Amanda. - Ima jos pet minuta.
Ako postoji stvar koju mrzim, to je kašnjenje.
Rekla si da čekanje podstice požudu.
Obuci ovo.
Stvarno ćeš zakasniti.
Imam još posla da uradim na računaru.
- Dosta. - Jedan minut.
Veoma si lepa.
- Večeraćeš sa mnom? - Da.
- Koji je povod? - Tvoj rođendan, dvadeset treći rođendan.
Imaš dobro pamćenje.
Amanda, imamo društvo.
Možda želite da mi se pridružite za večerom...
napolju.
Hoću li?
Uobičajno?
Možeš spustiti svoju torbicu.
Sada pogledaj ovamo. Malo magije.
Ne još.
Taittinger, šampanjac, '78 godište.
- Uživajte. - Hvala.
Za tvoju budućnost.
Mogu li sada?
Napunjen je. Meci su titanijumski, a imaš i dodatni šaržer u slučaju da ti zatreba.
Ovo nema smisla.
Tamo su tri gosta za stolom iza tebe.
Žena u svetlo narandžastoj haljini i dva muškarca obučena po protokolu.
Jedan je telohranitelj. Drugi je značajna licnost. On je meta. Upucaj ga dva puta.
Kada završiš, idi niz stepenice do muškog toaleta.
U poslednjoj kabini,nalazi se mali prozor kroz koji se žena može provući.
Ja ću biti u unutrašnjem dvorištu.
Potom ima dugačak prolaz koji će te odvesti na ulicu.
Tamo će biti vozač koji će te čekati dva minuta.
To je to.
Sačekaj dok ja ne izađem odavde.
Hej, pogledaj dole.
Eddy!
Pomeri se.
Ostanite tu.
Jose!
Imam ga.
Hej, gospođice! Hej! Stani! Vrati se ovamo!
Podignite.
Ona je-- Imamo problem na vratima.
Gospođice--
Prokleti, kretenu! Pusti me unutra!
Bob, zazidali su prolaz.
Prozor je zazidan!
Naravno da je zazidan.
- Kučkin sine! - Stani!
- Kuckin sine! - Stani, Nikita!
- Mrzim te! - Gotovo je sada! Gotovo je.
- Mrzim te! - Izlaziš sutra!
Izlaziš sutra!
Sada se smiri više.Dođavola!
Moramo--
Moramo da radimo ovakvu vrstu vežbe pre nego što te pustimo iz centra za obuku.
Odlično si uradila, Nikita.
I noćas...
i svih ovih godina.
Nedostajačeš mi.
To je poslednji poljubac koji ćeš dobiti od mene.
Kakvu vrstu misije imaš na umu za nju?
S1.
Ambiciozan si kao sto si uvek i bio.
Ne sedaj.
Šest meseci za doterivanje detalja. Ne više. Želim je spremnu do Septembra.
Da budem iskren. Da su to prepustili meni pustio bih te da umreš.
Bolje ostani u zaklonu.
Neće biti nikakvih upozorenja. Je li jasno?
- Koliko ih pripada meni? - Dva najviše.
Jeannot.
Marie Clement iz Sarlat-a, medicinska sestra u Salpetriere-u.
Banka je ispred bolnice, dobijaćeš isplate svakog meseca.
Pasoš, vozačka dozvola, i još nešto novca za početak.
Za tvoje zadatke ići ćeš pod imenom...
Josephine.
Srećno.
Plašim se.
Najgore je prošlo.
Drugi sprat, veoma dobro osvetljeno, centralno grejanje...
i najbolja stvar je što je useljiv odmah.
Savršeno.
Izvinite. U velikoj ste žurbi?
Ne, nisam.
Nadam se da niste, jer imam problem sa ovom kasom.
Radi samo kad treperi, a pokvarila se jutros.
Imam dosta vremena.
Mora da je lepo. Hajde da napravimo gomilu ovde. Onda ćemo sve provlačiti.
Ravioli.
Vidi, vidi, još raviola.
Oprosti. Spor sam, Ali radim ovde tek dva dana.
Ali vrlo je komplikovano.
Krekeri. Sama si ofarbala svoju majicu?
Šta misliš? Kako god bilo, ne može biti više od 10 franaka.
10 franaka.
Šta radiš posle posla?
Ništa posebno.
Hoćeš li na večeru sa mnom?
10 franaka.
Nije gotovo.
Znam, malo mi je ne prijatno.
Obično nisam taj koja postavlja pitanja.
Potpuno si me opčinila. Ne znam šta da kažem.
Ne smeta mi.
Pa dobro, ne bi trebalo da ti smeta.
Dobro je.
Čuo sam vic na poslu jutros.
Hoćeš da ga čuješ?
Nećeš?
Dobro, Bolje da jedem dok je toplo.
Znaš da to može biti opasno.
Šta je najgore što može da se dogodi?
Napustanje?
Rekla si da si već doruckovala?
Staviću kotlić.
Da, dobro. Nemoj da preteraš.
Princeza je poslužena.
Sve ti ostavljam. Moram da idem.
Princeza je lepo spavala?
Da.
Pa sta kažeš da pozovemo Leona na večeru?
Važi.
Stvarno mu je nedostajala Britanny prošle nedelje.
Napraviću nam palačinke.
Palačinke? Ti?
Možda ćemo postati partneri uskoro.
- Šta ćemo da radimo? - Želimo da dizajniramo čamce.
- Znaš li da plivaš? - Leon je dobar dečko.
Da, ali ne ume da izađe iz papirne kese.
tako si surova.
- Možda želiš da pozoveš svoje prijatelje. - Koga to?
Rekla si mi da si srela prijateljicu u butiku. Plavušu--
Prošle nedelje, mislim.
Da, ali ne bih rekla da mi je baš dobra prijateljica.
Pozovi je na večeru i postaćete dobre prijateljice.
Ako to ne uspe, može da pomogne Leonu da izađe iz vreće.
Dobar smo par.
Zajedno smo šest meseci.
Zašto nekoga ne pozoveš kući?
Nemaš roditelje, nemaš prijatelje.
Nikoga.
Ja samo tebe volim.
A ne. Spašena si u poslednjem trenutku.
- Da? - Bar "George V" za jedan sat.
Ko je to?
Bolnica. Zovu me.
Imate li upaljač?
Niz stepenice u "Regini" za sat vremena.
Ne mrdaj.
Raširi noge.
Izvinite.
Ovo je za tebe.
Šta sad da radim?
Sedi.
Dobro jutro. Hotelska služba.
Sad ćemo.
Šta se sad dešava?
Možeš da ideš kući.
To je sve?
- Da? - Bob je.
- Kako si? - Dobro. Baš dobro.
Želeo sam da ti čestitam. Drago mi je da je tvoj poslednji posao prošao tako dobro.
Hvala.
Sve ostalo ide kako treba?
Da,baš kako treba.
Verio sam se.
To je lepo.
Drago mi je da ti sve ide od ruke.
Moram da idem sad. Puno sreće na sledećem zadatku.
Da?
Želim da te pozovem kod mene na večeru.
Biću počastvovan.
Jel’ tako? Ujka Bob.
Uđi. Lepa kravata. Ona se još uvek sprema.
Pomoći ću ti. Pune su ti ruke.
Nisi trebao. Cveće,mislim....
Šampanjac će ići baš dobro.
Tako mi je milo da--
Da vas upoznam. Vi ste--
Vi ste prvi član porodice kojeg sam upoznao.
Drugi su bezveze.
Bolje da stavim u frižider da se hladi.
Tako je divno,zadivljujuće. Tako je lepo i svetlo.
Prestani sa komplimentima. Glava mi postaje sve veća.
Još jedan mali, to je sve.
Dugo je nisam video, i upravo sam je našao--
Našao sam je tako blistavu.
- Moram da ti dam kredit. - Imam unutrašnji šarm.
Mnogi nisu u stanju da ga vide na pravi način.
Može da prođe deset godina da ga ne primetiš.
Reci mi. Možda ne veruješ, ali ja ne znam ništa o njenom detinjstvu.
Pričaj mi o tome kad je imala desetak godina.
Obećao si.
Obećao sam da tebe neću pitati, ne njega.
Vidiš? Ne dozvoljava mi da pitam ni obično pitanje.
Da li te primoravam na nešto?
Nikad, ali nema veze.
Isto te volim.
Dobro onda. Vidiš? Zid ćutanja.
Čula sam.
Bila je tako divna.
Nosila je pletenice kad je imala samo osam godina.
I uvek se šetala sa Caroline-om.
I samo je Caroline-a mogla da joj plete pletenice.
Niko drugi.
Uvek je imala gumicu u kosi...
i nosila je samo bele haljine.
Viđao sam je samo leti...
kada porodica iznajmi kuću na selu.
Zajedno sa rođacima i susedima...
bilo je najmanje 20-oro dece koja trče okolo i prave neprilike.
Marie je imala poseban talenat--
da imitira žabe.
Ona bi krišom odlazila do ribnjaka kad god bi mogla.
Oraspoložila bi se krekećući dok sva ostala deca ne popadaju od smeha.
Vratila bi se , a sa nje bi sve curilo...
i svaki put bi rekla isto izvinjenje.
"Desilo se..."
To bi rekla tihim glasom.
Znaš da se nije puno promenila.
Da li ti je Marie ikad pričala šta radim u životu?
Nemam dozvolu da bilo šta pitam.
Radim kao trgovački putnik.
To podrazumeva ponekad lepe stvari.
Dve karte za Veneciju.
Ovo je moj verenički poklon.
-Ostao sam bez teksta. - Ne moraš mi reći ništa.
Pravo drvo.
Pričam sam sa sobom.
Pogledaj me!
Pazi gde staješ.
Hvala ti.
Ovuda.
Oh, ne, ne ponovo gondole.
Ponovo gondole,ponovo gondole.
Gondolijer...
iz Venecije!
Želim te.
- I žedna sam. - I ja.
- I gladna. - I ja.
Papagaju. Skloni se sa moje suknje.
Sada.
Sada dođi. Skini!
Drži ovo za mene.
Hoćemo malo praške šunke trapista...
i dve flaše vode jer se znojimo k'o svinje dok vodimo ljubav.
Luda si.
Šta su ti rekli?
Imaju isti problem kod kuće.
Dobro je što smo ovde.
Ne miči se.
Da.
Postoji tajni odeljak u ormariću u kupatilu.
Uredu. Onda zelena salata,molim.
Hvala.
Nema šunke.
Zovi upravnika.
Idem da se istuširam.
Opusti se i pobrini se za poslugu.
Josephine na poziciji.
Prvi elementi su ispod lavaboa.
Montiranje završeno.
Otvori prozor.
- Kako zamisljaš da otvorim prozor? - Snaćićeš se.
Srce?
Šta je?
Znaš sta mislim?
Od trenutka kad sam te video u prodavnici.Bila si tako divna.
Pomislio sam, "Život se igra tako prljavim trikovima...
jer nikad nisam imao takvu devojku da s njom provedem svoj život.
Da bude samnom.
Nikad."
Sad smo oboje ovde. Zajedno.
Imamo beli brod u kanalu...
sa vozačem u plavoj majci.
Levo, dva čoveka čekaju ispred vrata.
Nanisani i budi spremna.
Čekaj naređenja.
- Da? - Možemo li da razgovaramo?
Da , ali ne ulazi.
Ne želim da ti dosađujem mojim pitanjima.
Ne znam...
šta si uradila ili šta se desilo da dođeš dovde ...
da budeš tako ranjiva.
Znaš, razmišljao sam o tome, s vremena na vreme?
I zamislio najgore.
Najgori bi bio rastanak.
- Ko je? - Posluga.
Dolazim.
Stani, stani . Mislio sam da ste ostali bez sunke.
Nema veze.
- Koliko ima meta? - Jedna, ali dva pogotka.
- Kako da to izvedem odjednom? - Još uvek nemam tu informaciju.
Čekaj. Meta će biti vidljiva 10 sekundi.
- Ko je meta? - Još uvek nemam tu informaciju.
- Koja je on, dođavola? - Žena.
Žena u smeđem.
Žena, dođavola!
Šta radiš? Žena!
Šta nije u redu? Što ne odgovaraš?
Obećao si da nećeš ulaziti.
Znam ali sam cuo buku.
Dođavola, već pola sata pričam iza vrata.
Mogla si da mi odgovoriš.
Nisi čula moje reči?
U redu.
Evo. Za put.
Gospođice?
Čokoladni kolač.
Želiš da saznaš kako sam provela odmor, jel tako?
Upoznajem te i tvoje sadističke manire.
Lud si.
Totalni bolesnik.
Samo me iskorišćavaš da bi igrao svoje male surove igre.
Drago mi je što te vidim.
Nostalgičan sam za vremenima kad sam te imao celu za sebe.
Ovo je ambasador. Za šest meseci se vraća kući.
Morate ga uhvatiti pre nego što ode. To je vaše. Izaberi ljude.
Imaš šest meseci. Žele lep, čist posao.
Misliću na tebe.
Uvek kombinuješ dve stvari istovremeno.
Umetnost ljubavi.
Nisi impresionirana svojom novom biljkom?
Evo nas. Sad je mnogo bolje.
Nema više gos'n kasirca danas završavam.
- Dajem otkaz. - Pravićeš čamce?
- Da se kladimo da hoću. - Da proslavimo.
Naravno.
Ko te je naučio da se tako smeješ?
Ti.
Treba da krenemo.
Mislim da bi ti nešto šire bolje pristajalo.
Ušao je u broj devet da poseti jednu od svojih gospodarica.
Čekaćemo jedno dva sata.
Imaš upaljač?
Vidimo se kasnije.
Izvini, morao sam da se zadržim.
Maximilien Jedreck. Živi u Parizu već sedam godina.
Sakupio je informacije sa svih strana...
Čuva ih na sigurnom mestu u ambasadi dok se ne steknu uslovi da ih iznese.
Klasika.
- Kakve informacije? - Sve.
Državne,naučne,akcionarske...
A ko je devojka?
Anne-Marie tako nesto. Zabavljaju se dve godine.
Prodaje slike. Na prvi pogled je čista.
U stvari, on nas uopšte ne zanima.
Ono što hoćemo je da dođemo do kompanije koje mu prodaje podatke.
Za to nam treba dokaz.
A dokaz je u ambasadi na sigurnom, zar ne?
- Da, a ključevi su u njegovom džepu. - Bar znamo gde da tražimo.
Trenutno, odnosi sa ambasadom su zategnuti, moramo polako.
Ne smete povrediti ambasadora.
Ovo je suptilan posao, a ne demonstracija sile.
Ljubavi?
Nemoj me plašiti.
Kako to da radiš u bolnici, a još uvek prokleto dobro mirišeš?
Jak parfem.
Tri meseca radiš noću, a ništa mi o tome ne pričaš.
Večeras je kraj.
Mnogo se više radi nego što sam mislila.
Rekla mi je da si možda tamo.
Marie-Helene. Nije ti rekla?
Nije.
Na samo dva minuta.
Šta misliš o ovome?
Dobro je.
Oslikavanje pet priča čini slikanje duplo težim no inače.
Šta ćeš da popiješ?
Viski.
Koliko si dugo radila sa Anne-Marie?
Oduvek. Moj otac ima galeriju blizu nje.
U istoj ulici?
Da, samo blok do.
Blok do, blok do.
Ah,naravno.
Hvala puno.
Upravo smo prošli Finsku galeriju.
Ah, bio si tamo.
Popi.
Glug, glug.
Sad dole na kauč. Odspavaj malo.
Christian, to je samo čistačica.
OK, primljeno.
Da?
Ambasador koristi lozinku sa svojom strazom.
- Ali je mi znamo. - Jutros su je promenili.
Reč smo saznali samo preko prisluškivača.
- Moramo da odustanemo? - Čekaj. Proveriću.
- Ništa, akcija se zaustavlja. - Kako to da izvedem?
Ostani tu. Šaljemo čistača unutra.
Slušaj, ovo je moj zadatak. Šest meseci--
Ućuti. Naređenja su naređenja.
Uzdržavamo se od akcije. Jasno?
Ubaci svog smrdljivog čistaca!
Nije bezbedno. Idemo?
Ne, 'ajmo da popričamo sa čovekom.
Maurice?
Maurice, ko dolazi?
- Dobro sam. - Ostani miran.
Dobro sam!
Ja ću.
Victor, čistac.
- Gde je kupatilo? - Tamo.
Donesi mi tipa sa kauča.
- A vozač? - U kovčegu.
- Pričaj s čovekom. Tamo je! - Idiote!
Hoćeš li da te ubiju?
Victor, moramo da napravimo plan.
Nema plana.
Šta rade svi ovi ovde?
Spasavaju ti guzicu.
Đubrad! Mislio sam da ste ga ubili.
- Ti si totalni manijak! - Spusti ga!
- Izlazim! - Dolazi ovamo.
Evo ti,evo! Gotovo!
Ućuti. Dokrajci ga.
Ne možeš sam u ambasadu! Evo,uzmi ključeve!
- Dokrajči ga! - Ja ću!
A da zovem za dalja naređenja.
Nisam za to da zaustavimo ovo.
Neće biti telefonskih poziva.
Završićemo ovo ili ćeš proći kao ostali. Jel jasno?
- Možda ću sa tobom. - Bolje nemoj.
Ostani ovde. Vraćam se za sat.
Molim te smiri se. Smiri se.
Dobro, ali samo sat.
Nećeš završiti.
Završavam.
Imamo ono što nam je trebalo.
Samo da izađemo.
U redu?
Ajmo da završimo ovo.
Nemoj. Vreme je isteklo.
'Ajmo kući, molim te.
- Ko je ovo? - Nebitno.
Ambasadore, jel’ sve u redu?
Bože.
Izlazimo!
Stražari su na svojim mestima.
Nije nista. Lažni alarm. Samo mirno.
Zatvorili su vrata. Uhvatiće nas ovde.
Vratićemo se.
Stani!
- Oko bloka i nazad. - Ubiće nas!
Mrdaj.
Pogledaj me, Marie.
Moja jadna, draga Marie.
Upozorili su te.
Ovaj posao nije za tebe. Suviše je težak.
Vreme je da prekineš.
Toliko mi značiš.
I zelim da se brinem o tebi.
Život u dvoje je mnogo vredan za nas da bi rizikovali.
Što to pričaš?
To je istina.
Nema Marie Clement u bolnici.
Znam šta se dešava.
Koliko dugo prolaziš kroz sve ovo.
Špijuniranje, praćenje...
video trake.
Zašto mi ništa nisi rekla?
Samo te volim.
Hvala ti. Hvala ti.
Slatki moj Marco.
Svet mi je dao samo ovaj ukus ljubavi.
Uvek ću te se sećati.
Odlaziš večeras?
Možda ćeš mi dozvoliti da i ja pođem.
Želim da ostaneš.
Volim te.
Mathieu, idem prva.
Zvaću ako bude problema.
Nema cveca?
Koliko dugo je--
Zar nije otplatila dug?
Hoće li imati ikada više svoj život?
- Uništili ste joj život. - Znam.
Moraš znati da je i ona unistila život.
Život pandura.
A to je teško zaboraviti.
Koliko je ubijala za tebe?
Zašto se to računa samo kada ti odgovara?
Možda shvataš situaciju.
OK, onda. Slušaću. Razmisli,kako ćemo je spasiti.
Možeš li je zastititi?
Pokušaću...
ali me primorava da je lovim.
Jer moramo imati sva dokumenta iz ambasade.
Onda je njenim nevoljama dosao, kraj jer su dokumenta kod mene.
S njima je ostavila i poruku za tebe, ali sam je pocepao.
Šta je poručila?
Mislim da će nam nedostajati.
Da.